Vera u Boga nikom nije donela štetu. Naučiće se redu i poštovanju. Odagnaće zlo iz duše. Jednog dana to može samo da im pomogne da budu bolji ljudi
Jelena Cvetkovićцитирует6 месяцев назад
On se nije poveravao nikom. U sebi je osećao dovoljno dubok, bistar i jak izvor snage koji ga je pokretao i davao smisao njegovom životu
Nenad Zafirovićцитирует3 года назад
Razumela je zbog čega je došao. Nije mu bila na umu izjava ljubavi i kako da je njih dvoje realizuju. Osećao je krivicu jer joj je toliko dugo upućivao osećanja, a sada je hteo da se iz svega izvuče. Bio mu je potreban njen oprost. Želeo je da iz njene sobe izađe umiren i spokojan. Ali ko ima prava da u drugom probudi ljubav, a onda da se u jednom trenutku samo povuče? Nije želela da mu olakša. Bila je razočarana, ali nije želela to da pokaže. Ona je već napravila plan da po povratku sve prizna Draganu i brzo se vrati u Pariz Leonu. Ali sada se njen plan ispostavio kao iluzija.
Nemanja Grcicцитирует3 месяца назад
Pomoć unesrećenom jeste najviši oblik kosmičke uloge čoveka.
Nemanja Grcicцитирует3 месяца назад
Znaju li ovi bezbrižni ljudi šta znači bolest, i to ovakva? – setio se u jednom trenutku Grujica. – Koliko li je sreće samo u tome da si zdrav... Kad pođeš ujutro na posao i ne misliš da odande, možda, nećeš da se vratiš.
Suzanaцитирует3 месяца назад
A opet, pita li ljubav za mesto prvog susreta? I zar se može roditi iz nečeg drugog do slučajnog, nepredviđenog i nenamernog susreta?
Jelena Cvetkovićцитирует6 месяцев назад
– Noći su najrizičnije. Tada se svačije telo prirodno opusti, pa i bolesnikovo. A onda popušta i odbrana organizma od bolesti.
ilicvalentina05цитирует9 месяцев назад
Žorž Mate je poslednji put sklopio oči 2010, u svojoj osamdestoj osmoj. Bilo je to 15. oktobra, baš na dan u kojem se dogodio akcident u „Vinči“.
Braneцитирует4 года назад
– Ljudi, zar je moguće da nekom pokloniš koštanu srž, a onda mirno odeš kući i nikad više ga ne vidiš? – prekinuo je ćutnju Petar. – Čemu ratovi, atomska bomba i razaranja kad se ljudi, u stvari, vole? Kakav je to apsurd.
Milicaцитирует7 дней назад
Smeh je bio voltin luk koji ih je u deliću vremena spojio. Sve važno, svečano i večno, kao što su humanost, plemenitost i dobrota, preobratilo se osmehom u spontani i prijateljski susret.